Päivää. - Päivää.
Ensi viikkoon.
Älä lue syödessä.
Onko se hyvää? - On.
Laitoin vähemmän vettä kuin viime viikolla. Siksi se on parempaa.
Et syö paljon etkä näytä terveeltä.
Haluatko jotain muuta? Hedelmän? - En.
Saimme kirjeen Fernande-tädiltä Kanadasta.
Luen sen sinulle:
'Rakkaat Jeanne ja Sylvain. Anteeksi, että vastauksessani on kestänyt.'
'Ajattelen usein teitä ja Belgiaa, mutta koulujen alku oli kiireistä.'
'Aika vain kuluu, ja nyt onkin jo talvi.'
'Täällä on valtavasti lunta enkä käy juuri ulkona.'
'Lapset eivät voineet mennä perjantaina kelin takia kouluun.'
'Olen lähes koko ajan kotona, koska ilman autoa lumeen uppoaa heti.'
'Jack opettaa minut ajamaan ensi vuonna valtavien etäisyyksien takia.'
'Hänestä pitää oppia maan tavoille: kaikki naiset ajavat täällä.'
'Pelkään vain, etten opi koskaan. Nyt autot ovat lumen peittämiä.'
'Lapset voivat hyvin ja ovat isoja, kunnon kanadalaisia, Jack myös.'
'Pelkään, että Janesta tulee jopa liian pitkä. Hän on silti nätti.'
'Kunpa tulisitte kesällä. Meillä on kaunis vierashuone -
ja Sylvain voi olla serkkunsa huoneessa.'
'Ehkä sinullekin löytyy joku. Jackista sinun pitää avioitua.'
'Kaunis nainen ei saa olla yksin. Georgesin kuolemasta on jo 6 vuotta.'
'Sanot viihtyväsi yksin, mutta tiedämme, ettet halua valittaa.'
'Joskus, kun mietin sinua, silmäni täyttyvät kyynelistä.'
'Jack tulee pian kotiin, joten minun täytyy kattaa pöytä.'
'Halauksia molemmille. Terveisin siskonne ja tätinne Fernande.'
'P.S. Lähetin Jeannelle laivalla viime kuussa syntymäpäivälahjan.'
Mikäköhän se lahja oikein on?
Haluaisitko lähteä käymään siellä?
Charles Baudelairen 'Vihollinen'.
Nuoruuteni oli vain synkkää myrskyä
Jonka toisinaan aurinko Säteillään keskeytti
Ukkonen ja sade Tekivät tuhoa niin suurta
Että vähissä ovat kypsät Hedelmät puutarhassani
Mieleni kääntyy jo syksyyn
Jolloin tartutaan... - 'Lapioon.'
Jolloin tartutaan lapioon ja haravaan
Ja kerätään kostea maa
Johon sadevesi hakkaa kuoppia Syviä kuin haudat
Kerran vielä. - Charles Baudelairen 'Vihollinen'.
Nuoruuteni oli vain synkkää myrskyä
Jonka toisinaan aurinko Säteillään keskeytti
'Ukkonen.' - Ukkonen ja sade tekivät tuhoa suurta
Että vähissä ovat kypsät Hedelmät puutarhassani
Mieleni kääntyy jo syksyyn
Jolloin tartutaan lapioon ja haravaan
Ja kerätään kostea maa
Johon sadevesi hakkaa kuoppia Syviä kuin haudat
Korostuksesi kasvaa aina vain.
Tiedän. Saan jopa lausuttua ärrän kuten Yan. Minulle ei enää naureta.
Uskon sen. Kukaan ei pakottanut sinua menemään flaamilaiseen kouluun.
Tiedän, kaverisi...
Osaatkohan edes lausua enää ärrää kuten minä?
Bagatelli pianolle, numero 27, opus 126, a-molli, Ludwig van Beethoven.
'Für Elisen' esittää Suzanne Duchêne.
Tule katsomaan.
Haluat, että se on pitkä. - Niin.
Villa on melkein loppu.
Onko tänään tiistai? - On.
Luet koko ajan herkeämättä, aivan kuten isäsi.
Tiedän, olet sanonut niin jo. Miten tapasit isän?
Miksi kysyt juuri nyt? - Luin juuri sanan 'ihme'.
Fernande-täti sanoi aina, että hän tapasi Jackin kuin ihmeen kautta.
Niin, vapautusjoukot vuonna 1944. Hän heitteli purkkaa ja suklaata.
Me heitimme heille kukkasia. Tapasin isäsi amerikkalaisten lähdettyä.
Asuin tädeilläni, koska vanhempani olivat kuolleet. Menin puistoon.
Se oli lauantaipäivä. En muista enää, millainen ilma oli.
Ystäväni tunsi hänet. Tiedät hänet, olen näyttänyt hänet sinulle kuvasta.
Aloimme tapailla. Olin töissä konttorissa. Palkka oli huono.
Tätien luona oli kurjaa. En tiennyt, halusinko mennä naimisiin -
mutta kaikki sanoivat, että niin kuuluu tehdä.
Tädeistä hän oli hyvä mies, jolla on rahaa ja joka tekee onnelliseksi -
mutta epäröin silti vähän.
Halusin kuitenkin oman kodin, lähteä tätien luota ja saada lapsen.
Sitten yhtäkkiä hän teki huonoja kauppoja ja me menimme naimisiin.
Sellaista sattui sodan jälkeen.
Tätini alkoivatkin vastustaa sanoen, että löytäisin paremmankin miehen.
He sanoivat, että hän oli ruma ja sitä sun tätä. En kuunnellut ketään.
Halusitko rakastella hänen kanssaan, vaikka hän oli ruma?
Ruma tai ei, ei sillä ollut väliä. Rakastelu on vain yksityiskohta.
Sitten sain sinut. Eikä hän nyt kovin ruma ollut.
Haluaisitko uudelleen naimisiin? - En. Pitäisi taas tottua johonkuhun.
Johonkuhun, jota rakastat? - Enpä tiedä...
Jos olisin nainen, en voisi rakastella, jos en olisi rakastunut.
Et voi tietää sitä. Et ole nainen.
Sammutanko valon? - Jos haluat.
Nuku hyvin. - Niin.
ENSIMMÄISEN PÄIVÄN LOPPU
Pesitkö kätesi? - Pesin.
Enkö voisi saada enemmän tänään?
Kiitos.
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Kiitoksia. - Kiitos.
Hei.
Päivää. Onko kaikki hyvin? - On. Saisinko kengät huomiseksi?
Poikani käyttää nyt toisia. Sateella näihin menee vettä sisään.
Ne ovat viime vuodelta. - Selvä...
Katson niitä, rouva. - Niin.
Korot kai myös samalla? Huomenna kello 16? -Sopii hyvin.
Voiko poikanne hyvin? - Oikein hyvin.
Oletteko tyytyväinen häneen? - Mitä tekisinkään ilman häntä?
Näkemiin. - Huomenna neljältä on valmista.
Päivää. Siitä onkin jo aikaa. Tulkaa kahville tänään iltapäivällä.
Tänään en ehdi, mutta ehkä ensi viikolla. -Hyvä, nähdään pian.
Näkemiin. - Näkemiin.
Päivää. - Päivää.
Tässä. - Ette kai olleet juuri syömässä?
Emme. - Mitä ruokaa laitatte tänään?
Keskiviikkoisin vasikanleikettä, herneitä ja porkkanoita.
En keksi tänään mitään. Jos kyse olisi vain minusta, leipä riittäisi.
Alettuani polttaa minulla ei ole ollut nälkä. Lapset kaipaavat lihaa.
Lähdin ulos tietämättä, mitä otan, ja lihakauppiaalle oli jonoa.
Aikaisemmin tai myöhemmin välttäisi jonot. Nyt mietin:
'Kuuntelen, mitä muut tilaavat, ja ehkä saan siitä ideoita', mutta ei...
Yksikin tilasi jauhelihaa. Ajattelin, että se on varmasti mureketta varten.
Laitoin sitä eilen. Sitten tajusin, että se on kai liha-perunavuokaan.
Aina kuitenkin vain jauhelihaa... Sitten vuoroni jo tulikin.
En ollut päättänyt mitään, joten pyysin samaa kuin edeltävä -
ja sitten minulla olikin kilo vasikanlihaa 300 frangilla.
Sitä on ainakin kahdeksi päiväksi, eikä kukaan meillä oikein pidä siitä.
Vasikassa ei ole vitamiineja. Kalaa ei saa syödä, siihen voi kuolla.
Kunpa lapsia ei tarvitsisi hakea. Miehestäni kouluruoka on huonoa.
He ovat ikäisekseenkin pieniä... Tosin jos minä saisin päättää...
Ensi viikolla hän on koko viikon työmatkalla. Minun tulee häntä ikävä.
Menen äitini luokse. He saavat jäädä kanttiiniin ja tottua muihin lapsiin.
Niin on parasta, eikä mieheni voi valittaa. Syökö poikanne koulussa?
Syö ja on aina syönytkin. Hän ei ole nirso eikä miehenikään ollut.
Ei minunkaan mieheni ole, mutta lapset... Minkä sille voi?
Eiköhän se tästä. Minun täytyy nyt mennä. Hei.
Hei.
Anteeksi... Haluaisin kerän tätä väriä.
Olin näkevinäni yhden tuolla.
Ehkäpä tämä...
Se on parempi. - Tässä.
Se on juuri oikea. Kiitos.
Kiitos.
Näkemiin.
Kiitos.
Näkemiin.
Päivää. - Päivää.
Nähdään torstaina.
Rouva?
Yksi perunasäkki.
Kas noin. - Kiitoksia.
Äiti?
Hiuksesi ovat aivan sekaisin. - Perunat kiehuivat liian pitkään.
Älä lue syödessä.
Meidän täytyy odottaa vielä hetki.
Jätin lihan ja vihannekset liian pienelle lämmölle.
Pieni hetki vielä.
Olisin voinut laittaa muusia, mutta syömme sitä huomenna.
Onko sinulla nälkä? On varmasti, koska sinulla oli uintia aamulla.
En mennyt tänään eikä Yankaan. - Miksette?
Yan piti minulle seuraa. Pääni oli kipeä. Menimme terveydenhoitajalle.
Tänään olisi ollut uimakoe. - En pidä tuollaisesta.
Pitäisi vastata Fernande-tädille. Perunat ovat varmasti valmiita nyt.
Emmekö laita radiota tänään päälle? - Laitetaan.
Eikö suju? Johtuuko se radiosta? - Ehkä tuosta laulajasta.
Ei, en vain tiedä, mitä vastaisin heidän kutsuunsa.
Entä, jos emme menisikään tänään ulos? Söimme myöhään.
Mennään.
Voit tulla huomenna aiemmin kotiin ja syödä välipalaa Yanin kanssa.
Yan on rakastunut sairaanhoitajaan. Hän ei tullut samalla raitiovaunulla.
Hän väitti, että hänellä oli menoa. Näin, että hän jäi sinne.
Hän osti kirjan, joka kertoo kliimaksin kestosta ja orgasmista.
Hänestä nyt on korkea aika kiinnostua naisista. Hän ei halua lasta.
Miehen sukuelin on kuulemma kuin miekka. Mitä syvemmälle, sen parempi.
Sanoin, että miekkahan sattuu. Hän sanoi, että niin.
'Se on kuin tulta.' Missä on sitten nautinto?
Tuollaisesta on turha puhua.
Hän kertoi kaiken, kun olin 10-vuotias. Minä sanoin:
'Tekikö isä noin äidille?' Vihasin isää ja toivoin hänen kuolevan.
Kun hän kuoli, pidin sitä Jumalan rangaistuksena.
Nyt en usko enää edes Jumalaan.
Seksi ei kuulemma ollut vain lasten tekemistä varten. Näin painajaisia -
ja halusin, että jäisit luokseni, jotta hän ei voisi työntyä sinuun.
Sinun ei olisi pitänyt huolehtia. Nyt on myöhä. Sammutan valon.
Jos haluat. Äiti? - Nyt on myöhä, Sylvain. Nuku hyvin.
Niin.
TOISEN PÄIVÄN LOPPU
Pesitkö kädet? - Pesin.
Nappisi...
Sylvain!
Eikö siellä ole yhtään? - Onko se tyhjä?
Pieni leipäkö?
Onko teillä pussia? - On.
Onko teillä sitä? - Antakaa sittenkin uusi.
Olkaa hyvä. 10,50 frangia.
Olkaa hyvä.
Kiitoksia. - Näkemiin!
Päivää. - Päivää.
Kiitos.
Pieni poikaseni... Oletpa sinä komea.
Älä itke, pienokainen.
Kiitos. Hei. - Hei.
Neiti? - Niin, rouva?
Olisiko teillä tällaista nappia? En löydä sellaista. Etsin jo.
Ei, se ei ole oikea. Se on liian pieni.
Ehkä tuo? Valitan.
Näkemiin. - Näkemiin.
Samanlaista on vaikea löytää. Tämä tuli Kanadasta Fernande-siskoltani.
Hän lähetti tämän vuosia sitten -
mutta Sylvain käyttää tätä vasta nyt, koska se oli liian suuri.
Sylvain oli 6-vuotias, kun siskoni tuli kolmeksi kuukaudeksi Belgiaan.
Sylvain nukkui minun ja silloin eläneen mieheni kanssa.
Fernande nukkui sohvalla Jonathanin kanssa. Häntä kutsutaan Johniksi.
John oli 5-vuotias, mutta hän oli jo Sylvainia isompi.
Voin kirjoittaa sinne ja pyytää toista, mutta tätä ei ehkä enää ole.
Eurooppahan on viisi vuotta Amerikkaa jäljessä. Ehkä löydän vielä.
Samanlaisen löytäminen on mahdotonta. On parasta vaihtaa kaikki napit.
Silloin se näyttäisi aivan uudelta. Se on kuin kävisi kampaajalla.
En ole koskaan nähnyt tuollaisia nappeja. Ehkä torilla...
Rouva? - Eikö Gisèle ole täällä tänään?
Hänen vuoronsa loppui neljältä. - Vai niin. Ottaisin kahvin.
Olkaa hyvä.
Suomennos: Maria Uusitalo BTI Studios